Senaste nytt
Ofattbara minnen på Judiska hemmet
En judisk kvinna med demenssjukdom får panik på väg in i hissen – hon uppfattar den nämligen som en gaskammare. Om svåra situationer på Judiska hemmet handlar en av flera artiklar med demenstema i senaste numret av Äldre i Centrum.
På Judiska hemmet i Stockholm har tre av fyra överlevt förintelsen. De bär på ofattbara minnen som, när de väcks till liv, kan leda till svåra situationer för personalen att hantera.
– Idag vet vi att det bästa är att så fort som möjligt bearbeta traumat. Så var det alltså inte för de människor som i dag bor här på Judiska hemmet. Istället kommer traumat ikapp dem nu, säger Kajsa Båkman i en artikel i tidskriften Äldre i Centrum, nr 1/2013.
Kajsa Båkman har varit både undersköterska och chef för Judiska hemmet. Numera studerar hon förhållningssätt och metoder på sin gamla arbetsplats. Undersköterskornas erfarenheter hoppas hon på sikt kunna berika annan vårdpersonal som möter äldre personer med traumatiska minnen från krig, tortyr och förföljelse.
I samma nummer av Äldre i Centrum behandlar även docent Ingvar Karlsson ämnet posttraumatiska stressymptom vid demens. I en annan artikel tar professor Sirkka-Liisa Ekman upp förutsättningarna för en god omvårdnad när man glömt bort sitt "nya" språk.
På Judiska hemmet i Stockholm har tre av fyra överlevt förintelsen. De bär på ofattbara minnen som, när de väcks till liv, kan leda till svåra situationer för personalen att hantera.
– Idag vet vi att det bästa är att så fort som möjligt bearbeta traumat. Så var det alltså inte för de människor som i dag bor här på Judiska hemmet. Istället kommer traumat ikapp dem nu, säger Kajsa Båkman i en artikel i tidskriften Äldre i Centrum, nr 1/2013.
Kajsa Båkman har varit både undersköterska och chef för Judiska hemmet. Numera studerar hon förhållningssätt och metoder på sin gamla arbetsplats. Undersköterskornas erfarenheter hoppas hon på sikt kunna berika annan vårdpersonal som möter äldre personer med traumatiska minnen från krig, tortyr och förföljelse.
I samma nummer av Äldre i Centrum behandlar även docent Ingvar Karlsson ämnet posttraumatiska stressymptom vid demens. I en annan artikel tar professor Sirkka-Liisa Ekman upp förutsättningarna för en god omvårdnad när man glömt bort sitt "nya" språk.
Till tidskriften Äldre i Centrum »
(nytt fönster)
Grattis Sollefteå!
Svenskt Demenscentrum gratulerar Sollefteå demensteam som i tuff konkurrens vinner priset Bästa demensteam i hemtjänsten 2012. Priset är på 50 000 kr och delas ut av Drottning Silvia under Silviahemmets stora inspirationsdag i Stockholm den 9 april.
Sollefteå demensteam firar priset. Fr v Inga Lindström (ordf. i Demensföreningen), Aina Olofsson, Rose-Marie Kempe, Charlotta Berglund, Anita Wendel och Eva-Lis Nilsson. På bilden saknas
Maja Braf. Foto: Katarina Östholm
Kvintetten som gör skillnad
Sollefteå demensteam prisas numera inte bara av demenssjuka och deras anhöriga i hemkommunen. Den nionde april åker medlemmarna till huvudstaden för att ta emot diplom och en check på 50 000 kronor ur Drottningens hand.
– Vi är förstås hemskt glada och stolta, och det ska bli jättespännande att få delta i prisceremonin på Silviahemmets inspirationsdag. Vi siktar på att åka till Stockholm hela gänget, säger Silviasjuksköterskan Eva-Lis Nilsson i telefon.
Eva-Lis Nilsson ingår i det team som har utsetts till Bästa demensteam i hemtjänsten 2012, ett pris som instiftats av Demensförbundet och Svenskt Demenscentrum och som i april delas ut för femte året i rad. Sollefteåteamet är navet i kommunens demensvård, trots att det bara funnits i ett par år.
– Vi startade som en del av projektet Sammanhållen demensvård, numera är vi permanentade. Teamet arbetar för att personer med demenssjukdom ska kunna bo kvar hemma, för det är ju vad nästan alla vill och det som också i regel är bäst så länge personen känner sig trygg, säger Eva-Lis Nilsson.
I teamet ingår även Charlotta Berglund, Maja Braf, Rose-Marie Kempe och Anita Wendel, samtliga undersköterskor med lång erfarenhet av hemtjänst. Bemanningen räcker inte för att hjälpa alla med demensdiagnos så teamet koncentrerar sig på personer med speciell problematik. Dit hör ”nejsägarna”, de som på grund av bristande sjukdomsinsikt vägrar all form av hjälp trots att de har uppenbara behov.
– Det kan också handla personer som larmar ofta, uppträder aggressivt eller som hemtjänstpersonalen av andra orsaker har svårt att hjälpa, säger Eva-Lis Nilsson.
Teamet kan erbjuda en bättre personkontinuitet än den ordinarie hemtjänsten och färre personer runt den sjuke innebär större möjligheter att skapa förtroende. Respektera, lirka och motivera är några verb som beskriver teamets arbetssätt. Att det ofta fungerar kan Inga Lindström, ordförande i den lokala Demensföreningen, intyga.
– En förtvivlad kvinna berättade om sin demenssjuke make som länge vägrat att duscha och borsta tänderna. Så kom tjejerna i demensteamet och kvinnan bara satte sig ner och gapade. Maken var hur lugn som helst i badrummet när de hjälpte honom med hygienen.
Inga Lindström kan berätta liknande historier från andra anhöriga som hyllar demensteamets arbete. Kontakter med teamet fungerar dessutom ofta som inkörsport till Demensföreningen och tillsammans arrangerar de regelbundna anhörigträffar.
Sjukhuset i Sollefteå är en annan viktig samarbetspartner. Eva-Lis Nilsson sitter med i en samverkansgrupp tillsammans med kommunens biståndshandläggare samt geriatriker, sjuksköterska och arbetsterapeut från sjukhuset.
– Det är fantastiskt värdefullt. Jag får inblick i vilka som håller på att utredas och vilka som är ny diagnosticerade. Det är en stor fördel eftersom många av dem sedan kommer att få hjälp av oss i demensteamet.
Demensteamet har fyllt ett tomrum i Sollefteå men det geografiska upptagningsområdet är begränsat. Kommunen är vidsträckt och Eva-Lis Nilsson skulle vilja ha resurser till att hjälpa demenssjuka personer även utanför tätorten. På önskelistan står även ett mer demensanpassat anhörigstöd.
– Det händer så många gånger att vi når anhöriga först när det börja krisa där hemma. Man skulle vilja ligga steget före, fånga upp och ge dem stöd tidigare, säger Eva-Lis Nilsson.
Magnus Westlander
Läs även artikel i Tidningen Ångermanland » (nytt fönster)
Sollefteå demensteam firar priset. Fr v Inga Lindström (ordf. i Demensföreningen), Aina Olofsson, Rose-Marie Kempe, Charlotta Berglund, Anita Wendel och Eva-Lis Nilsson. På bilden saknas
Maja Braf. Foto: Katarina Östholm
Kvintetten som gör skillnad
Sollefteå demensteam prisas numera inte bara av demenssjuka och deras anhöriga i hemkommunen. Den nionde april åker medlemmarna till huvudstaden för att ta emot diplom och en check på 50 000 kronor ur Drottningens hand.
– Vi är förstås hemskt glada och stolta, och det ska bli jättespännande att få delta i prisceremonin på Silviahemmets inspirationsdag. Vi siktar på att åka till Stockholm hela gänget, säger Silviasjuksköterskan Eva-Lis Nilsson i telefon.
Eva-Lis Nilsson ingår i det team som har utsetts till Bästa demensteam i hemtjänsten 2012, ett pris som instiftats av Demensförbundet och Svenskt Demenscentrum och som i april delas ut för femte året i rad. Sollefteåteamet är navet i kommunens demensvård, trots att det bara funnits i ett par år.
– Vi startade som en del av projektet Sammanhållen demensvård, numera är vi permanentade. Teamet arbetar för att personer med demenssjukdom ska kunna bo kvar hemma, för det är ju vad nästan alla vill och det som också i regel är bäst så länge personen känner sig trygg, säger Eva-Lis Nilsson.
I teamet ingår även Charlotta Berglund, Maja Braf, Rose-Marie Kempe och Anita Wendel, samtliga undersköterskor med lång erfarenhet av hemtjänst. Bemanningen räcker inte för att hjälpa alla med demensdiagnos så teamet koncentrerar sig på personer med speciell problematik. Dit hör ”nejsägarna”, de som på grund av bristande sjukdomsinsikt vägrar all form av hjälp trots att de har uppenbara behov.
– Det kan också handla personer som larmar ofta, uppträder aggressivt eller som hemtjänstpersonalen av andra orsaker har svårt att hjälpa, säger Eva-Lis Nilsson.
Teamet kan erbjuda en bättre personkontinuitet än den ordinarie hemtjänsten och färre personer runt den sjuke innebär större möjligheter att skapa förtroende. Respektera, lirka och motivera är några verb som beskriver teamets arbetssätt. Att det ofta fungerar kan Inga Lindström, ordförande i den lokala Demensföreningen, intyga.
– En förtvivlad kvinna berättade om sin demenssjuke make som länge vägrat att duscha och borsta tänderna. Så kom tjejerna i demensteamet och kvinnan bara satte sig ner och gapade. Maken var hur lugn som helst i badrummet när de hjälpte honom med hygienen.
Inga Lindström kan berätta liknande historier från andra anhöriga som hyllar demensteamets arbete. Kontakter med teamet fungerar dessutom ofta som inkörsport till Demensföreningen och tillsammans arrangerar de regelbundna anhörigträffar.
Sjukhuset i Sollefteå är en annan viktig samarbetspartner. Eva-Lis Nilsson sitter med i en samverkansgrupp tillsammans med kommunens biståndshandläggare samt geriatriker, sjuksköterska och arbetsterapeut från sjukhuset.
– Det är fantastiskt värdefullt. Jag får inblick i vilka som håller på att utredas och vilka som är ny diagnosticerade. Det är en stor fördel eftersom många av dem sedan kommer att få hjälp av oss i demensteamet.
Demensteamet har fyllt ett tomrum i Sollefteå men det geografiska upptagningsområdet är begränsat. Kommunen är vidsträckt och Eva-Lis Nilsson skulle vilja ha resurser till att hjälpa demenssjuka personer även utanför tätorten. På önskelistan står även ett mer demensanpassat anhörigstöd.
– Det händer så många gånger att vi når anhöriga först när det börja krisa där hemma. Man skulle vilja ligga steget före, fånga upp och ge dem stöd tidigare, säger Eva-Lis Nilsson.
Magnus Westlander
Läs även artikel i Tidningen Ångermanland » (nytt fönster)
Juryns motivering till 2012 års pristagare:
Sollefteå demensteam har ett genomtänkt arbetssätt genom hela vårdkedjan. Med tydlig värdegrund, kompetens och flexibilitet arbetar teamet för att skapa en meningsfull vardag för personer med demenssjukdom. Arbetslagsutveckling, med stöd av FoU, systematisk uppföljning, återkoppling och reflektion är en självklar del av arbetet. Med väl utarbetad samverkan mellan huvudmannagränserna och tillsammans med Demensföreningen skapas förutsättning att arbeta med förebyggande insatser för att skapa kontinuitet och trygghet för personer med demenssjukdom och deras anhöriga.
FAKTA
Priset Bästa demensteam i hemtjänsten är instiftat av Demensförbundet och Svenskt Demenscentrum. Läs mer »
Ovanåker och Västernorrlands län är årets ABC-vinnare
Ovanåkers kommun och Västernorrlands län vinner årets Demens ABC-tävling. Prisutdelningen äger rum den 9:e april under Silviahemmets stora inspirationsdag.
Mellan den första mars 2012 och den sista februari 2013 slutförde drygt 15 000 personer Demens ABC, Svenskt Demenscentrums webbutbildning i Socialstyrelsens nationella demensriktlinjer. Utgår man från den procentuella ökningen under samma tidsperiod hittar man Ovanåker, med bandymetropolen Edsbyn, i topp på kommunlistan. Bland länen hamnar Västernorrlands län överst (se fotnot).
Priset är en heldag om demens på plats i Ovanåker och Västernorrland. Innehållet spänner över pågående forskning och god praktik och några av landets ledande experter deltar. Dessutom får vinnarna ta emot diplom ur Drottning Silvias hand under Silviahemmets stora inspirationsdag i Stockholm.
Sedan lanseringen 2010 har drygt 46 000 personer genomfört Demens ABC. Totalt sett, räknat från maj 2010, har Bräcke kommun och Blekinge län utbildat mest.
Fotnot
För att kunna jämföra stora och små kommuner/län utgår tävlingen från den procentuella ökningen av ett utbildningsindex. Indexet baseras på antal utbildade i Demens ABC inom ett geografiskt område (kommun eller län) dividerat med det förväntade antalet demenssjuka i samma område.
Mellan den första mars 2012 och den sista februari 2013 slutförde drygt 15 000 personer Demens ABC, Svenskt Demenscentrums webbutbildning i Socialstyrelsens nationella demensriktlinjer. Utgår man från den procentuella ökningen under samma tidsperiod hittar man Ovanåker, med bandymetropolen Edsbyn, i topp på kommunlistan. Bland länen hamnar Västernorrlands län överst (se fotnot).
Priset är en heldag om demens på plats i Ovanåker och Västernorrland. Innehållet spänner över pågående forskning och god praktik och några av landets ledande experter deltar. Dessutom får vinnarna ta emot diplom ur Drottning Silvias hand under Silviahemmets stora inspirationsdag i Stockholm.
Sedan lanseringen 2010 har drygt 46 000 personer genomfört Demens ABC. Totalt sett, räknat från maj 2010, har Bräcke kommun och Blekinge län utbildat mest.
Fotnot
För att kunna jämföra stora och små kommuner/län utgår tävlingen från den procentuella ökningen av ett utbildningsindex. Indexet baseras på antal utbildade i Demens ABC inom ett geografiskt område (kommun eller län) dividerat med det förväntade antalet demenssjuka i samma område.
Stresshormon kan öka demensrisken
Forskning har visat att kronisk stress kan öka risken för demens. En möjlig förklaring till detta ges i en ny avhandling från Umeå universitet.
Forskaren Sara K. Bengtsson visar att steroiden allopregnanolon kan påverka hjärnans funktioner hos möss. Kroniskt förhöjda nivåer av allopregnanolon ledde till sämre minnes- och inlärningsförmåga. Dessutom ökade mängden av betaamyloid, det protein som bildar de plack som är typiska för Alzheimers sjukdom.
Den 22 mars disputerar Sara K. Bengtsson vid Institutionen för klinisk vetenskap, Umeå universitet. Avhandlingen heter Accelererar stress steroider Alzheimers sjukdom? Effekter av kroniskt förhöjda allopregnanolonnivåer i transgena AD modeller.
Forskaren Sara K. Bengtsson visar att steroiden allopregnanolon kan påverka hjärnans funktioner hos möss. Kroniskt förhöjda nivåer av allopregnanolon ledde till sämre minnes- och inlärningsförmåga. Dessutom ökade mängden av betaamyloid, det protein som bildar de plack som är typiska för Alzheimers sjukdom.
Den 22 mars disputerar Sara K. Bengtsson vid Institutionen för klinisk vetenskap, Umeå universitet. Avhandlingen heter Accelererar stress steroider Alzheimers sjukdom? Effekter av kroniskt förhöjda allopregnanolonnivåer i transgena AD modeller.
Fler körkort återkallas av medicinska skäl
År 2012 återkallades 7187 körkort på grund av demenssjukdom eller andra medicinska skäl. Det är en ökning med 24 procent från året innan visar siffror från Transportstyrelsen.
Läkare är skyldiga att anmäla patienter som av medicinska skäl bedöms vara olämpliga att inneha körkort. Reglerna har skärpts genom åren och Transportstyrelsen, som fattar beslut om körkortsinnehav, anser att läkarna numera engagerar sig mer för upptäcka olämpliga bilförare. Men myndigheten anser att antalet anmälningar fortfarande är för få.
Transportstyrelen uppskattar att ytterligare minst 10 000 personer borde får körkortet indraget av medicinska skäl. I tidningen Motormännen pekar Lars Englund, chefsläkare på Transportstyrelsen, bland annat på att 25 000 personer årligen insjunkar i demens, sjukdomar som kan vara svåra att hantera i detta sammanghang.
– Ser vi dåligt, så märker vi det. Då går vi till optikern och ordnar det. Om det inte går så vänder vi oss till ögonläkare. Med demens är det svårare. Minnet sviker och man får börja skriva lappar. I förlängningen blir man envis och får svårare att se sina tillkortakommanden, säger han.
Forskning visar att mer än hälften av de bilförare som omkommer i trafiken och är äldre än 65 år har förändringar i hjärnan som tyder på demenssjukdom.
Magnus Westlander
Läkare är skyldiga att anmäla patienter som av medicinska skäl bedöms vara olämpliga att inneha körkort. Reglerna har skärpts genom åren och Transportstyrelsen, som fattar beslut om körkortsinnehav, anser att läkarna numera engagerar sig mer för upptäcka olämpliga bilförare. Men myndigheten anser att antalet anmälningar fortfarande är för få.
Transportstyrelen uppskattar att ytterligare minst 10 000 personer borde får körkortet indraget av medicinska skäl. I tidningen Motormännen pekar Lars Englund, chefsläkare på Transportstyrelsen, bland annat på att 25 000 personer årligen insjunkar i demens, sjukdomar som kan vara svåra att hantera i detta sammanghang.
– Ser vi dåligt, så märker vi det. Då går vi till optikern och ordnar det. Om det inte går så vänder vi oss till ögonläkare. Med demens är det svårare. Minnet sviker och man får börja skriva lappar. I förlängningen blir man envis och får svårare att se sina tillkortakommanden, säger han.
Forskning visar att mer än hälften av de bilförare som omkommer i trafiken och är äldre än 65 år har förändringar i hjärnan som tyder på demenssjukdom.
Magnus Westlander
Socialstyrelsen ger ut vägledning för anhörigstöd
Kommunerna ska erbjuda hjälp och stöd till anhöriga som vårdar, till exempel en demenssjuk person. Kraven på kommunerna skärptes för fyra år sedan genom ett tillägg i socialtjänstlagen. Nu har Socialstyrelsen publicerat en vägledning för tillämpningen.
Målgruppen är främst socialtjänstens arbetsledare med ansvar för implementeringen av lagens anhörigparagraf. Men Socialstyrelsens skrift vänder sig även till politiker och chefer på övergripande nivå.
Vägledningen är indelade i olika avsnitt med bakgrundsfakta, juridiska aspeketer på anhörigvård och diskussionsfrågor som ska stimulera till interna diskussioner och reflektioner över det egna arbetet.
Målgruppen är främst socialtjänstens arbetsledare med ansvar för implementeringen av lagens anhörigparagraf. Men Socialstyrelsens skrift vänder sig även till politiker och chefer på övergripande nivå.
Vägledningen är indelade i olika avsnitt med bakgrundsfakta, juridiska aspeketer på anhörigvård och diskussionsfrågor som ska stimulera till interna diskussioner och reflektioner över det egna arbetet.
Ladda ned Socialstyrelsens
vägledning » (nytt fönster)
Ur 5 kap.10 § socialtjänstlagen:
”...socialnämnden ska erbjuda stöd för att underlätta för de personer som vårdar en närstående som är långvarigt sjuk eller äldre eller som stödjer en närstående som har funktionshinder.”
Medicinkliniker ska fånga upp minnessvikt
Sjukvården i Malmö ska bli bättre på att identifiera patienter med minnesstörningar. Två medicinavdelningar vid Skånes Universitetssjukhus har nyligen infört nya rutiner.
Från och med den första mars ska de båda avdelningarna göra en systematisk genomgång av patienternas läkemedel. Patienterna eller deras anhöriga tillfrågas också om de har noterat minnesproblem. Om svaret blir ja genomför en arbetsterapeut MMSE (MMT) och Klocktest som tillsammans ger en grov uppskattning av personens kognitiva förmågor.
De patienter som diagnosticeras med kognitiv svikt ska i samband med att de skrivs ut från vårdavdelningen få anpassade hjälpinsatser från kommunen. Även primärvården ska göras uppmärksamma på patientens problem.
– Det är primärvårdens uppgift att utreda patienterna och se till att de får rätt diagnos och med hjälp av en mall ska vi se till att de får uppgifterna som de behöver om patienten, säger docent Lars Stavenow vid Division 1 på SUS i ett pressmeddelande från Region Skåne.
På kort sikt kan de nya rutinerna innebära en ökad belastning på primärvården som redan är hårt ansträngd. Men i slutändan tror Lars Stavenow att det blir ett nollsummespel.
– Studier har visat att det här är patienter som året före sin diagnos söker sig till primärvården fem gånger oftare än andra patienter, säger han.
En nyligen publicerad studie från Malmö visar att mellan 50 till 70 procent av patienter äldre än 60 år som vårdas på en medicinavdelning lider av minnesstörningar. Men det är inte alltid problemen uppmärksammas av vårdpersonalen. Många av dessa patienter far illa i vården eftersom de inte fått rätt diagnos
– Så länge som patienterna inte får rätt diagnos snurrar de runt i sjukvården utan att få den hjälp de behöver, säger Lars Stavenow.
De nya rutinerna på de båda medicinavdelningarna ska följas upp. Om projektet faller väl ut hoppas Lars Stavenow att rutinerna införs på alla medicinkliniker vid Skånes Universitetssjukhus senast första januari 2014.
Från och med den första mars ska de båda avdelningarna göra en systematisk genomgång av patienternas läkemedel. Patienterna eller deras anhöriga tillfrågas också om de har noterat minnesproblem. Om svaret blir ja genomför en arbetsterapeut MMSE (MMT) och Klocktest som tillsammans ger en grov uppskattning av personens kognitiva förmågor.
De patienter som diagnosticeras med kognitiv svikt ska i samband med att de skrivs ut från vårdavdelningen få anpassade hjälpinsatser från kommunen. Även primärvården ska göras uppmärksamma på patientens problem.
– Det är primärvårdens uppgift att utreda patienterna och se till att de får rätt diagnos och med hjälp av en mall ska vi se till att de får uppgifterna som de behöver om patienten, säger docent Lars Stavenow vid Division 1 på SUS i ett pressmeddelande från Region Skåne.
På kort sikt kan de nya rutinerna innebära en ökad belastning på primärvården som redan är hårt ansträngd. Men i slutändan tror Lars Stavenow att det blir ett nollsummespel.
– Studier har visat att det här är patienter som året före sin diagnos söker sig till primärvården fem gånger oftare än andra patienter, säger han.
En nyligen publicerad studie från Malmö visar att mellan 50 till 70 procent av patienter äldre än 60 år som vårdas på en medicinavdelning lider av minnesstörningar. Men det är inte alltid problemen uppmärksammas av vårdpersonalen. Många av dessa patienter far illa i vården eftersom de inte fått rätt diagnos
– Så länge som patienterna inte får rätt diagnos snurrar de runt i sjukvården utan att få den hjälp de behöver, säger Lars Stavenow.
De nya rutinerna på de båda medicinavdelningarna ska följas upp. Om projektet faller väl ut hoppas Lars Stavenow att rutinerna införs på alla medicinkliniker vid Skånes Universitetssjukhus senast första januari 2014.
Läs pressmeddelandet »
(nytt fönster)
Svenskt demenscentrum på egna ben
I januari i år blev Svenskt Demenscentrum en egen stiftelse. Uppdraget är som tidigare, att genom kunskapsspridning och samverkan utveckla vård och omsorg om personer med demenssjukdom.
Svenskt Demenscentrum har sedan starten 2008 drivits som ett projekt av stiftelserna Silviahemmet och Äldrecentrum. De båda huvudmännen kommer även i fortsättningen att ha en aktiv roll genom sina representanter (tre vardera) i den nybildade stiftelsens styrelse. Ordförande är Ewa Samuelson.
Wilhelmina Hoffman, chef för Svenskt Demenscentrum, gläds åt stiftelsebildningen.
– Nu har vi en tydligare organisationsform, det kommer bland annat att underlätta kontakterna med andra etablerade demenscentrum i Danmark, Norge och andra europeiska länder, säger hon.
Wilhelmina Hoffman tror att den organisatoriska nyordningen ytterligare kan effektivisera det inre arbetet. Utåt sett kommer det inte att märkas några större skillnader. Stiftelsen Svenskt Demenscentrum fortsätter att ta fram avgiftsfria webbutbildningar, nyhetsbrev, faktablad och att samarbeta med Socialstyrelsen, anhörigföreningar och andra aktörer.
Svenskt Demenscentrum finaniseras även 2013 i huvudsak genom medel från socialdepartementet.
Svenskt Demenscentrum har sedan starten 2008 drivits som ett projekt av stiftelserna Silviahemmet och Äldrecentrum. De båda huvudmännen kommer även i fortsättningen att ha en aktiv roll genom sina representanter (tre vardera) i den nybildade stiftelsens styrelse. Ordförande är Ewa Samuelson.
Wilhelmina Hoffman, chef för Svenskt Demenscentrum, gläds åt stiftelsebildningen.
– Nu har vi en tydligare organisationsform, det kommer bland annat att underlätta kontakterna med andra etablerade demenscentrum i Danmark, Norge och andra europeiska länder, säger hon.
Wilhelmina Hoffman tror att den organisatoriska nyordningen ytterligare kan effektivisera det inre arbetet. Utåt sett kommer det inte att märkas några större skillnader. Stiftelsen Svenskt Demenscentrum fortsätter att ta fram avgiftsfria webbutbildningar, nyhetsbrev, faktablad och att samarbeta med Socialstyrelsen, anhörigföreningar och andra aktörer.
Svenskt Demenscentrum finaniseras även 2013 i huvudsak genom medel från socialdepartementet.
Inga förändringar i riktlinjerna
De nationella riktlinjerna för vård och omsorg vid demenssjukdom förblir oförändrade under 2013. Inget nytt har framkommit som motiverar korrigeringar i rekommendationerna anser Socialstyrelsen. Demensriktlinjerna publicerades våren 2010 och en mer omfattande uppdatering planeras nästa år. Svenskt Demenscentrum är representerad i den arbetsgrupp inom Socialstyrelsen som ansvarar för uppföljningen av riktlinjerna.
Läs riktlinjerna »
(nytt fönster)
Ung anhörigwebb får två ambassadörer
Webbplatsen unganhörig.se har fått två unga ”ambassadörer” och en ny grafisk form. Målgruppen är densamma som tidigare: unga med en demenssjuk anhörig.
Jenny Eriksson och Anna Åberg har båda vuxit upp med en demenssjuk förälder. Som ambassadörer för unganhörig.se delar de med sig av sina erfarenheter och svarar på frågor från unga personer som idag befinner sig i motsvarande livssituation.
Unganhörig.se grundare är Susanne Axelsson. Som tonåring, när mamman insjuknade i demens, upptäckte hon att det knappast fanns någon hjälp eller information alls för anhöriga i hennes egen ålder. År 2006 sjösatte hon därför webbplatsen som nu delvis byggts om i samarbete med Svenskt Demenscentrum.
Susanne Axelsson, som nu vill gå vidare i livet, lämnar nu över driften av unganhörig.se till Svenskt Demenscentrum.
– Vi vill att webbplatsen lever vidare i Susannes anda. Därför har vi engagerat Anna och Jenny och även andra yngre anhöriga – det ska kännas som det är ”deras sida”, säger My Olsson, som lett utvecklingsarbetet på Svenskt Demenscentrum.
På unganhörig.se hittar man även en ny kortfilm om Susanne Axelsson, länkar till bland annat Facebookgrupper och vanliga frågor och svar. Samarbetspartner är bland annat Alzheimerfonden, Demensförbundet och Octopus Demens.
Jenny Eriksson och Anna Åberg har båda vuxit upp med en demenssjuk förälder. Som ambassadörer för unganhörig.se delar de med sig av sina erfarenheter och svarar på frågor från unga personer som idag befinner sig i motsvarande livssituation.
Unganhörig.se grundare är Susanne Axelsson. Som tonåring, när mamman insjuknade i demens, upptäckte hon att det knappast fanns någon hjälp eller information alls för anhöriga i hennes egen ålder. År 2006 sjösatte hon därför webbplatsen som nu delvis byggts om i samarbete med Svenskt Demenscentrum.
Susanne Axelsson, som nu vill gå vidare i livet, lämnar nu över driften av unganhörig.se till Svenskt Demenscentrum.
– Vi vill att webbplatsen lever vidare i Susannes anda. Därför har vi engagerat Anna och Jenny och även andra yngre anhöriga – det ska kännas som det är ”deras sida”, säger My Olsson, som lett utvecklingsarbetet på Svenskt Demenscentrum.
På unganhörig.se hittar man även en ny kortfilm om Susanne Axelsson, länkar till bland annat Facebookgrupper och vanliga frågor och svar. Samarbetspartner är bland annat Alzheimerfonden, Demensförbundet och Octopus Demens.
Anna Åberg och Jenny Eriksson besvarar frågor på www.unganhörig.se (nytt fönster)
Se filmen om Susanne » (nytt fönster)